Released on www.DanishBits.org
Her er det så. Størrelsen er ikke ringe.
Et palads for en farvet mand i den her by.
- Du vil nok synes om det. - Sagde du intet til din mor?
- Jeg fortalte ingen om det. - Så jeg er en hemmelighed?
- Det her må være ubelejligt for dig. - En skøn overraskelse.
Du virker sandelig også lykkelig!
- Hvem er hun, Algernon? - Undskyld mig?
En mand...
En mand stopper med at skrive til sin kvinde af to grunde.
Enten... er han død.
Eller også er han kommet videre.
Og du ser temmelig levende ud.
Nå?
- Jeg mødte en. - Selvfølgelig gjorde du det.
- Jeg kan næsten se hende for mig. - Det var ingen meningsløs affære.
Hun... blev gravid.
Og hvor er de så nu? Din pige og dit barn?
Hun afbrød svangerskabet og giftede sig med en anden.
Men du elsker hende stadigvæk.
Undskyld. Jeg skulle have skrevet om det her, så du kunne komme videre.
Du kunne have sparet tid og penge. Jeg skal nok betale for alt.
Din hjemrejse og alle skilsmisseafgifter.
Troede du virkelig, at du kunne slippe så let af med mig?
Ingen skal fortælle mig, hvornår jeg skal gå min vej. Heller ikke dig.
Jeg bliver her. Og jeg vil beholde det, der er mit.
Du har vel kun én seng i dit "palads"?
Du skal ikke forvente nogen "skønne overraskelser" lige foreløbig.
Vent. Vent, vent...
Lad os kysse lidt mere. Det var sjovt.
Det skal vi nok. Det lover jeg dig. Men det her bliver også sjovt.
- Hvad er det for noget? - Det er lidt magi i en kasse.
Vil du være sød at rejse dig op?
Og vil du være sød at tage dit tøj af?
- Hvad? Henry! - Det er bare for sjov.
Så kan jeg altid have dig med mig. Kom nu, Daisy. Tør du ikke?
Sådan... Det er fantastisk.
Ja! Dygtig pige.
Da grisens temperatur nåede op på 41,7 grader, døde alle spirochæter.
Så gav jeg hende en stor dosis kinin, og feberen forsvandt hurtigt.
- Overlevede hun? - Hun var glad, da jeg gik.
Det er en gris. Hvordan ved du, at det vil virke på mig?
Syfilis har de samme karakteristika, lige meget hvem det lever i.
- Så du vil koge mig? - I bund og grund.
En gris' normale temperatur er 38,9. Vores er 36,7.
At øge hendes med tre grader var lettere.
Jeg skal øge din med fem grader.
Hvordan kan du vide, at det ikke slår mig ihjel?
Det er risikabelt. Men jeg er der konstant-
- klar til at give dig en injektion, hvis feberen begynder at tage dig.
- Jeg ved ikke... - Det er en chance for at kurere dig.
Du ville få dit liv tilbage.
Men kan du være sikker på, at det ikke tager mit liv i stedet?
Nej. Det kan jeg ikke.
Min far passede udenrigsminister Seward, da Lincoln blev skudt.
- Vidste du, han også blev angrebet? - Nej.
Han blev dolket af en sydstatsmand.
Min gamle far gjorde præcist, hvad jeg prøver at gøre nu.
Dengang måtte man bruge sin forstand.
"Træk ringbrusken frem og hold luftrøret stabilt og spændt."
Tenaculum, tak.
- Jeg har set dig i korridorerne. - Jeg er ny.
Mr. Robertson ansatte mig for to uger siden.
Strubehovedet bevæger sig for meget. Lad os give hende lidt mere æter.
Da jeg startede i sin tid, valgte hver kirurg sin favoritsygeplejerske-
- og bad hende om kun at assistere ham i operationsstuen.
- Det har jeg hørt om. - Mange af dem blev senere gift.
Skalpel.
- Satans. Hvor er kauterisereren? - Her.
Jeg ser gerne, at du arbejder for mig. Så bliver du min, så at sige.
Jeg kan hjælpe dig med at sikre dig en lang fremtid her.
Blomsterdekorationen bør bestemt have blå farver.
Farven ville passe til servietterne, vi har valgt.
Den rette blå farve. Det ville være skrækkeligt, hvis de kolliderer.
Ja, det ville det.
Skal blomsterne tilpasses til servietterne eller omvendt?
Cornelia?
- Servietterne til blomsterne. - Det passer. Tak.
Så skal vi tale om krystalglassene, sølvtøjet og porcelænsopdækningen.
Kom ind. Hold dig ikke tilbage.
- Hvad hedder du? - Tom... Thomas... Tom.
Tom Thomas Tom, jeg hedder Susie. Du behøver ikke være nervøs.
- Jeg bider ikke. - Tak. Det er bare sådan...
- Jeg har aldrig været hos en før. - Så jeg en som dig på gaden...
så kunne jeg ikke forestille mig en, der var mere livsklog.
Jeg ville nok ikke kalde mig selv livsklog.
Tak. Jeg... Jeg har aldrig...
Det har jeg bare aldrig.
For at være ærlig, så er det her også min første gang.
Seriøst? Har du aldrig...?
Det er min første uge her, og du er min første kunde.
Jeg så dig og bad om dig, fordi jeg tænkte-
- at du måske kunne hjælpe mig gennem det her.
Tja, jeg... Det kunne jeg nok godt.
Jeg ved lidt om anatomi, og jeg...
Jeg har et meget afslappet forhold til menneskekroppen.
Så fortæl mig...
- Hvad hedder den her? - Din proboscis.
- Og den her? - Dit scapula.
- Og den her? - Din umbilicus.
- Og det her? - Din pelvis.
Hoftebenskammen, for at være nøjagtig.
Og den her?
- Det er min... - Det er det så sandelig.
- Det er vist ikke din første gang. - Det er det med dig.
- Hvad er det? Hvad er der sket? - Jeg har det fint.
- Nej. Hvad er der sket? - Det rager ikke dig, doktor.
Det her er medicinsk, ikke personligt.
- Du skal ikke undersøge mig. - Lucy, hvad er der sket?
- Min far tævede mig. - Hvorfor?
Fordi jeg bekendte mine synder og ydmygede ham.
- Vil du gætte på de synder? - Nej.
- Men næste gang jeg ser den skid... - For sent.
Han havde tjent nok i New York og rejste hjem i morges.
Heldigt for ham.
Jeg ville have gjort ham meget værre fortræd.
Tror du, at det var ham, der gjorde mig fortræd?
Mrs. Gianoulis, din søn skal have sine mandler fjernet.
Hvad med de andre? Sørger du også for dem?
Det er kun Alexei, der har brug for det.
Jeg efterlader dem hos Alexei. Jeg skal på arbejde.
Mrs. Gianoulis... Mrs. Gianoulis!
Det er dine børn. De er dit ansvar, ikke nogen andens!
Tag dem med. De kan ikke blive her.
De bliver. De gør rent og laver mad. Jeg kan ikke betale.
Jeg tvivler på, at Barrow vil vise det her rum til bidragyderne.
- Hvad sagde Abigail? - Hun overvejer det.
I mellemtiden fortsætter jeg misbrugsstudierne.
- Noget interessant? - Ikke endnu.
Misbrugeres organer skiller sig vist ikke ud fra raske menneskers.
Der er intet, som gør dem mere modtagelige over for misbrug-
- og intet, der kan fjernes eller behandles for at kurere det.
Med henblik på drukkenboltes ydre-
- skulle man tro, at det indre også ville afdække noget.
Ja, men bortset fra de typiske ar på leveren er der intet.
Selv min undersøgelse af dr. Mays lig var resultatløs-
- og han var uden tvivl en, der var glad for at drikke.
Jeg er lettet over, at han døde, mens du, ikke jeg, var på arbejde.
Noget får dem til at gøre det-
- og hvis det ikke skyldes kroppen, så må det være hjernen.
Vores brandforsikring dækker skaderne i operationssalen-
- og jeg har startet en mindesfond i dr. Mays navn.
- For at hjælpe enken? - Nej, det nye Knick.
Mange af hans venner i klubben har allerede givet generøse bidrag-
- til de nye ventilerede og brandsikre æterbedøvelsesrum-
- som nu bliver tilføjet til planerne for det nye hospital.
- Med din tilladelse, naturligvis. - Det er en passende hyldest.
Så får jeg arkitekten til at foretage de nødvendige ændringer.
Jeg tager mig af at hyre alle entreprenører.
Jeg laver en standardaftale med hver af dem.
Giv os det bedste. Gør regningen stor og giv mig en lille procentdel igen.
Jo mere vi bruger, jo mere får jeg.
Og til så stor en bygning er der brug for mange håndværkere.
En hær af blikkenslagere, elektrikere, murere og specialister.
Hængselsproducenter, glaspustere og træskærere.
Og jeg ændrer tegningerne, så tit jeg kan.
Jeg overser aldrig nogen mulighed.
Hver mand har sine talenter. At finde guld i floden er mit.
Hvor meget guld har du fået i din vaskepande?
Indtil videre ligger det på omkring 12.000 dollar.
Det er en sardin i en fiskers net! Her i Tammany foretrækker vi hvaler.
Men det er ikke ringe med en sardin i ny og næ.
Fra nu af går 15% af omkostningerne, før de penge du skjuler...
- til os. - Det er en smule højt.
- Entreprenørerne vil sige nej. - Slet ikke.
Der er markedsprisen for, at tingene kan fortsætte problemfrit.
Vi viser dig, hvordan man gør. Giv os vores andel.
Så får du ingen problemer med byen, politikere, politiet-
- fagforbund, tyverier og andre ting, som kunne indtræffe.
At bygge et hospital er en god sag. Og i Tammany ønsker vi intet mere-
- end at støtte dig sådan, som vi gør det bedst.
Tak.
Østersmanden havde solgt alt, da jeg kom.
Jeg købte lidt torsk, som vi kan stege i stedet.
- Hvad læser du? - Ingenting.
Du skjuler alt for mig for tiden. Det er bare en bog, Luce.
"Optegnelser fra sammenslutningen af amerikanske obs..."
Obstetrikere og gynækologer. Den handler om kvinders kroppe.
Jeg har behandlet nogle specielle patienter, siden en af lægerne døde.
Og jeg vil gøre det ordentligt, så...
"Laget er vaskuløst og ser ud som en fortykket musko..."
Muskuloperitoneal. Det er en membran i bughulen.
- Føj! - Så slemt er det ikke.
Hvis du vil være læge, skal du vel synes om den slags.
- Der er ingen kvindelige læger. - Så er det vel på tide?
Jeg er ikke smart nok.
Du behandler specielle patienter på egen hånd.
Og du har ikke slået nogen ihjel, vel?
- Nej. - Så ved du måske mere, end du tror.
- Kom nu. Vi er sent på den. - Du er skør.
- Det er sjovt, ikke? - Læs det af til New Orleans-toget.
I det mindste når hun prammene oppe ad floden dagen efter.
- Hellere det end tre dage østpå. - For pokker, det er frokosttid.
- Du ville spise din i automobilen. - Giv Edison lidt tid.
- Det skal han nok løse. - Sikke en fin overraskelse.
- Vi spiser sjældent frokost sammen. - Det her er ikke overraskelsen.
De venter i det næste lokale.
Henry. Neely! Jeg var bange for, at I ikke nåede det.
- Trafik. Med en undergrundsbane... - Henry. Ikke i dag.
I dag fejrer vi Algernon og hans hustru.
- Hans hustru? - Sikke en overraskelse.
Vores ven giftede sig og nævnte intet om det.
Cornelia, det her er mrs. Opal Edwards.
- Opal, det her er Cornelia Showalter. - Rart at møde dig.
Vores første rejse til Paris var til Verdensudstillingen i 1889.
- Da de åbnede Eiffeltårnet. - Hvad syntes I om det?
Cornelia og jeg besvimede næsten ved synet.
- I ventede, til de tændte det. - Fantastisk ingeniørkunst.
- Det er en plet på en perfekt by. - Er det ikke lidt dramatisk?
- Hun er kunstner. - Nej, det er min mening.
- Du havde selv forbehold mod det. - Tårnet er et tegn på fremskridt.
At det umulige er muligt. Det er noget, jeg har lært mine børn.
- Også Algernon. - Det siger du ikke?
Opal, vi kan ikke understrege nok, hvor imponerede vi er-
- over alt det, som Algernon har opnået.
- Din progressive tankegang hjalp mig. - Han betyder meget for os.
- Ikke sandt, Neely? - Det gør han.
Hvorfor er hans forældre så ikke inviteret til den her frokost?
- Undskyld mig? - Der er jo noget at fejre.
Hvorfor sidder de ikke her? Hvorfor venter de på en ringende klokke?
Fordi sådan foregår det ikke.
Så må du have mig undskyldt.
Vi har vist forskellige definitioner af ordet "progressiv".
Skal der ryddes af bordet, så I kan få dessert, kaptajn?
Hvad prøvede du at bevise?
Må jeg ikke have en mening, eller er det også for progressivt?
- Du ville skændes. - De tager æren for din succes.
Han sagde, at han var stolt af mig, ikke af hvad de gjorde for mig.
Der er en stor forskel.
- Det var unfair. - Du har ret.
Du må undskylde, at jeg var unfair mod de rige, hvide mennesker.
Har jeg råd, køber jeg en ordentlig flaske.
Er jeg flad, ligger der en svensk knejpe ved vandet.
De sælger øl for en penny og whisky for to cent.
- Hvordan smager den whisky? - Ikke som whisky.
- Wendell. - John.
- Jeg kan nok hjælpe dig. - Jeg gider ikke noget religiøst pis.
- Heller ikke mig. Jeg er læge. - Ikke interesseret.
Hvad med rent tøj, tre måltider dagligt og en behagelig seng?
Byd på en flaske. Så får du svaret.
Mary.
Godaften. Godt, at I fine damer kunne komme.
Folk tror nok, at I handler eller er i frisørsalonen.
- Jeg vil ikke være her for din skyld. - Det skider jeg på.
Vi er ikke derude mere. Vi er herinde nu.
Hør efter. Min Harriet skal dømmes af en gudfrygtig dommerkarl.
- Hun får ikke en fair chance. - Det er ikke vores problem.
Jeg gør det til jeres forbandede problem.
Hver af jer kom til mig for at få jeres problem løst.
Og min tøs gjorde det for jer, sikkert og hemmeligt.
Hemmeligt? Vi kender alle hinanden.
Ingen af jer vil sladre, med henblik på jeres delte erfaringer.
Men jeg kender en tøs, der kan sladre, som var det kirkesnak.
Når hun står med hånden på Biblen og sværger at sige sandheden-
- så kan en nonne som Harriet blive ramt af samvittighedskvaler.
Tilstå, hvad hun gjorde og med hvem.
Navne kan blive nævnt. Det hele kan komme for en dag.
Avisfolk sidder og skriver alt ned til aftenudgaverne.
- Næste morgen er I alle berømte. - Hvad ønsker du?
- Vi kan ikke stoppe retssagen. - Men det kan jeres mænd.
I lod nok ikke nogen fattigrøve stikke flagermusen ind i hulen.
Så gå til de mægtige mænd, som tømte deres punge i jer-
- og sig, at de kan bruge deres penge på at få løst det her nu...
Ellers er det dem og jer, der kommer for en dommer næste gang.
Af sted med jer!
- Tror du, at de gør det? - Det ved vi begge lige lidt om.
Som jeg ser det, så er vi kvit nu.
Efter badet skal de være hver for sig.
Og hold medicinvognen væk fra dem.
Vi har en akutpatient i undersøgelsesrum 4. Mrs. Alford.
- Hvad er der sket? - Hun fik et anfald i hjemmet.
- Skorstensfejeren så hende. - Jeg ville herover.
Tak, dr. Grindin. Jeg skal nok tage over.
Jeg er så flov.
Jeg lavede morgenmad. Så vågnede jeg op med knuste æg i håret.
Jeg er virkelig bange nu, John.
Det ved jeg.
Der kan godt gå noget tid, før malariaen får effekt.
Jeg ser frem til det.
I hele mit liv skulle disse mænd vise os, hvordan vi skulle leve.
Det er meningen, at vi skal respektere, stole på og ære dem.
Men de har alle skuffet mig og forrådt mig-
-og smidt mig væk.
Hvorfor lader jeg dem gøre det? Hvorfor lader vi dem gøre det?
Det giver ingen mening. Og jeg er træt af det.
Gud prøver os alle.
Jeg ved bare, at jeg ikke får det, jeg fortjener.
- Hvad mener du, at du fortjener? - Noget bedre.
Min datter Ethel går på Brearley School.
Hun er ved at blive bedre til latin.
Og Leonard går på Trinity. En sand idrætsmand.
- Han er døbt efter min far. - Fiskehandleren.
Min far solgte ikke blot fisk, sir.
Han lugtede af fisk, talte om fisk og drømte om fisk.
Han var forgabt i fisk.
Han troede faktisk, at han kunne ånde under vandet.
Det passer.
Men jeg ville have noget andet. Det her, for at være helt ærlig.
Vi er nok enige om, at det slår fiskebranchen.
Det vil vi da gerne tro. Hvem er din sponsor?
Det var dr. Mays, men vi kender vist alle til tragedien for nylig.
En død mand kan ikke være sponsor for en levende. Det står i vedtægterne.
Det tager tid at komme herop, men det er det værd.
- Bor mange negre så langt nordpå? - Det er godt i gang.
Især efter optøjerne i fjor. Hvem vil bo med folk, som vil dræbe en?
Måske burde du også overveje det.
Der bygges overalt. Der er næsten ingen farme tilbage.
Når Knick flytter, er det måske et godt sted at bo.
- Hvis de tager dig med. - Det skal de nok.
- Stoler du på familien Robertson? - Ja. Og Thackery kender mit værd.
- Hvad kaldes det her område? - Harlem.
- Algernon. - Russell.
Hej. Godt at se dig.
- Hvad er der? - Du har et gråt hår.
- Hvor? - Lige der.
Jeg har ikke fortalt dig det, men jeg lider af en frygtelig sygdom.
- Hvilken sygdom? - Den hedder "aldring".
Mit hår vil meget langsomt blive helt gråt.
Jeg taber alle mine tænder, skal gå med stok, og til slut dør jeg.
- Der er ingen kur. - Bør jeg holde mig væk?
For sent. Den er meget smitsom. Du har allerede fået den.
Jeg kan se de første tegn lige der.
Siger du noget om et hår eller rynker, så knækker jeg dine fingre.
Jeg hører ikke så godt mere. Hvad sagde du om dine rynker?
Jeg kommer ud af laboratoriet, dog kun til én operation.
- Bertie! - Jeg hjælper dr. Zinberg...
med at fjerne en keloid fra mellemarmsnerven.
Hvad er det?
Ekstra væv på en kvindes arm, så hun ikke kan bruge den.
- Hænger det bare der? Bvadr! - Clara...
Hun mærker nok ikke meget. Tænk, ikke at kunne mærke noget med fingrene.
Det er et rutineindgreb. Han løber ingen risiko med dig.
Bertie har nok klaret dr. Zinbergs test.
Han ved, hvad drengen er i stand til.
- Så spektakulært er det nok ikke. - Enig.
Der er lang tid, før Bertram vinder mandens tillid.
Han ved, at du er ganske særlig.
- Har du det godt, mor? - Naturligvis.
Hvem vil have flere ærter?
Det vil jeg bestemt gerne bede om. Tak.
Cigarer og whisky. Det er første gang for os.
Det burde jeg vel have gjort med dig tidligere.
Du er en mand nu.
Og det skal du være, for der er en grund til den her samtale.
Jaså?
Du bemærkede vel, at din mor kæmpede sig gennem middagen?
Ja, det gjorde jeg.
Det har været sådan i noget tid, og det er blevet værre.
- Har hun været hos nogen? - Vi var på Presbyterian...
kvindehospitalet og Roosevelt. To eksperter på Columbia.
- Og hvad er diagnosen? - En tumor i spiserøret.
- Hvornår blev det taget? - I sidste uge.
- Den skal fjernes. - Hvordan?
Den har overtaget spiserøret. Det ville ødelægge hendes hals.
- Den kan ikke blive siddende. - Der findes intet indgreb.
Vi har besøgt de bedste i byen. Fjernes den, så dør hun.
Hvis den får lov at blive, så dør hun.
Ved hun det?
Jeg har ikke fortalt hende det endnu.
Men din mor var en enestående sygeplejerske i sin tid.
Hun ved, at der er noget helt galt.
- Hvor gammel er hun? - 49.
Frygteligt. Det er jeg ked af at høre.
Min bedstemor døde af det samme, da jeg gik i grundskolen.
Trods alle årene og fremskridt har vi stadig ikke besejret det.
Det bedste, vi kan gøre for din mor, er at gøre det behageligt for hende.
Opiater kan lindre smerten.
Jeg kender en dygtig sygeplejerske, som kan passe hende i hjemmet.
Tak. Det er sødt af dig. Men jeg er ikke klar til at overgive mig.
Jeg kom ind tidligt og læste det, jeg kunne finde om lovende indgreb.
Lovende er ikke en garanti for noget.
Det giver en håb mere end noget andet. Desværre.
Jeg vil i det mindste undersøge det nærmere.
Naturligvis. Så længe det ikke kommer i vejen for dine pligter her.
Hun er din mor. Men jeg advarer dig, dr. Chickering.
Lad det ikke fordunkle din dømmekraft.
Cornelia. Der er noget, Phillip godt vil fortælle dig.
Er der det?
Jeg skal ud og rejse på min fars vegne.
- Hvor skal du hen? - Allen County i Ohio, tæt på Lima.
Der har vi et olieraffinaderi. Vores petroleum sælger ikke som før.
Edison tager livet af os med sin elektronik.
- Ingen bruger petroleum mere. - Vi skal kunne bruge olien.
- Eller lukke produktionen. - Hvor længe skal du være væk?
Nogle uger. Måske en måned.
Bare rolig, Phillip. Vi skal nok passe godt på din søde Cornelia.
Jeg er straks tilbage. Jeg løber lige nogle ærinder før frokost.
Det lyder fint.
Kom så.
Har du nogle mønter? Vi har ikke spist noget i dag.
- Bare en penny? - Nej. Lad mig være!
Temperaturen er 39,4. En grad op siden i morges.
- Opkastninger? - Fire gange allerede.
Hovedpinen er konstant. Hun er i frygtelige kvaler nu.
Jeg bekymrer mig mest over gulsoten.
Tror du, at det er cirrose? Det er utrolig sjældent.
Jeg er bange for det.
Vi troede, det kun var en orkan. Nu har vi også fået en tornado.
Dr. Gallinger? Der er akut brug for dig nedenunder.
Jeg prøvede at flygte, men snublede. De kom mod mig, så jeg skreg.
- Kom du til skade? - Det tror jeg ikke.
- Hvor var du henne? - Jeg havde en aftale.
- Jeg vidste ikke, at hun var gået ud. - Undskyld, Everett.
- Jeg ville bare have frisk luft. - Det gør ikke noget.
Hvad blev der af tyvene?
En smuttede ind i et kloakrør, men vi har den anden her.
- Lad mig se ham. - Han hedder Paulo.
En spaghetti. Født derovre. Kom her for kort tid siden.
Vi har taget ham nogle gange før. Mest for småting.
Rejs dig op.
Din beskidte lille bastard.
Nu er du ikke så modig mere, vel?
Lad os gå.
- Hvor er mr. Whitting? - Han kommer ikke.
Jeg har haft nogle problemer med finanserne. Undskyld, Harry.
Undskyld.
- Hvor er din advokat? - Han er syg.
Han har influenza.
Han vil nok ikke forsvare mig. Og jeg kan ikke selv forsvare mig.
- Du bryder dig jo ikke om mig... - Hold kæft, miss Dolan!
- Jeg afviser sagen. - Afviser sagen?
Jeg har gennemgået alt. Der er ingen grund til at fortsætte.
Vi protesterer, høje dommer.
Vi har beviser, vidner, en retskendelse...
Hun blev lokket i en fælde. Hun skal løslades, og alt skal slettes.
- Vi fortjener en bedre forklaring. - Ikke efter min mening!
Du kan frit gå, miss Dolan. Sagen er afvist.
Den forbandede spirochæt spræller stadig løs.
- Temperaturen? - 41,1.
- Den skal øges. - Han er ved at blive kogt ihjel.
- Vi kan ikke vente mere. - Det ved jeg...
- Lad mig tænke. - Tænke over hvad?
Vis hende barmhjertighed. Du steger hendes hjerne.
Giv hende kininet.
- Edwards. Vent! - Hvad laver du?
- Åbn døren! - I guder...
Det her vil øge feberen.
- Hvilke stoffer tager du? - Ingen.
- Pis og papir. Du dræber hende. - Hvad er alternativet?
Flere anfald og kramper? Hovedpine, der føles som knive i kraniet?
Jeg har levet på grænsen mellem liv og død. Det handler om viljestyrke.
- Den har hun meget af. - Jeg vil ikke se på, mens hun dør.
Vi må ikke skade nogen. Den ed brød vi, da vi begyndte på det her!
- Det er forbi. - Ikke før jeg siger det!
Kinin. Nu!
- Så det er din berømte vogn. - Ja. Hop ind.
Nu skal det fejres. Ikke mere majsgrød.
Du skal have en bøf og nogle øller. Jeg betaler.
- Det behøver du ikke gøre. - Men det vil jeg godt.
Hvad er bedre end at være fri, hvad?
Bagefter skal vi have et dejligt varmt stykke pie på vejen hjem.
- Hjem? - Ja. Du skal bo hos mig.
Jeg har gjort rent og anbragt en ekstra seng med gardin rundt om.
- Bo hos dig? Er det din spøg? - Nej, Harry.
Jeg tilbyder dig et sted at bo. Desuden står jeg i gæld til dig.
Jeg har brug for et sted, men ikke med en mand.
Kirken holder ikke øje med dig mere.
Men jeg vil ikke kaste mere skam over min tro.
- Jeg deler ikke et hjem med en mand. - Vi bliver bare bofæller.
Vi sover i forskellige rum.
- Hvor vil du da tage hen? - Et hjem for faldne kvinder.
Drevet af Little Sisters of Mercy på Bank Street.
Men vi kan godt spise et stykke pie.
Jeg tager æble. Du tager fersken. Og så deler vi.
Det er en aftale.
Det er ved at være sent. Jeg går i seng.
- Bliver du oppe? - Et stykke tid.
- Godnat. - Godnat, kære ven.
Du får ét måltid om dagen.
Du har en uge til at finde et job og begynde at betale for underholdet.
Du skal også arbejde 20 timer her hver uge.
- Jeg kan lave mad. - Du skal rengøre toiletterne.
- Vi ville ikke have dig her. - Det forstår jeg.
Kun vore kristne hjerter tillod, at du kunne komme her.
- Jeg er taknemmelig. - Det vil jeg blæse på.
Her er din seng. Den må du tage til takke med indtil videre.
Er der lagener og puder?
- Frygteligt. Hvad var de for nogle? - Italienere.
- Mørkt hår? Mørk hud? - Ja, og ikke særlig høje.
Så kommer de nok fra syden.
En helt anden race end dem fra Firenze eller Milano.
Kriminelle. Hele bundet.
De ser sårbarhed i en, der er god og anstændig som Eleanor.
Og de kan ikke styre sig. Hvorfor er folk ikke rasende?
Racehygiejne er en ny videnskab. Vi skal advare og informere folk.
Men det er ikke nok at få dem til at indse problemet.
De skal have viljen til at gøre noget ved det.
Man kan starte med at lukke havnene for alle immigranter.
Ja, men det kræver politisk magt og modet til at handle.
Og man må ikke lade sig besnære af de blødsødne.
Det kræver en mere permanent tilgang. En medicinsk løsning-
- der standser væksten af det, som allerede er sluppet ind.
Hvordan? De formerer sig jo som dyr.
Og hvordan forhindrer man et dyr i at formere sig?
Man kastrerer det.
- Sterilisering. - I stort omfang.
Undskyld mig. Jeg hørte, at familien Speight bor her.
- Jacob Speight. - Han er død.
- Det ved jeg. Men familien? - De flyttede kort tid efter.
Måske over til hendes familie. Jeg nåede ikke at spørge om det.
Tak.
John?
John.
Ripped and synced by ---===DBRETAiL===---